I var så blinde for Ham som for jeres fodspor i asken, men Han så jer.
Han så jer i de mørke hjørner.
Han hørte jer. Mine brødre, Han hørte de tanker.
I er fremmede for jer selv, men Han kender jer!
Da jeres hårde hjerter blev til sten og brækkede jer fra Hans krop...
...som er stjernerne og vinden mellem stjernerne, kendte Han jer!
Denne verden er et slør.
Og det ansigt, I bærer, er ikke jeres eget.
Brandvæsnet sagde, at kirken var brændt ned fire måneder tidligere.
Ingen fingeraftryk, Vi efterlyste "Friends of Christ".
En uge senere var de i Franklin.
En vækkelsesmenighed af den gamle skole.
I kan vel forestille jer, hvad hr. Karisma mente om det.
Hvad tror du, at gennemsnits-IQ'en er i denne forsamling?
Kan du se Texas fra din høje hest? Hvad ved du om disse mennesker?
Blot observation og udledning.
Jeg ser en tendens til fedme, fattigdom og trang til eventyr.
De lægger de få penge, de har, i kurvene, der sendes rundt.
Vi kan nok trygt sige, at ingen her vil spalte atomer.
Din forpulede attitude...
Ikke alle vil sidde alene i et tomt værelse og onanere til mordmanualer.
Nogle mennesker nyder samvær og at arbejde for det fælles bedste.
Hvis det kræver eventyr, er det ikke godt for nogen.
Jeres sorger holder jer fast på dette sted.
De skiller jer fra det, hjertet ved, og jeg ser mange gode hjerter her.
-Jeg ser megen glæde. -Kan du forestille dig...
...hvad folk ville finde på, hvis de ikke troede?
Nøjagtigt det samme som nu. Bare åbent.
Pis og papir. Det ville være et cirkus af mord og udsvævelser.
Holdes en mand kun anstændig af håbet om guddommelig belønning-
-så er han en bunke lort.
Og jeg vil gerne have så mange som muligt ud i lyset.
Din bedømmelse er vel ufejlbarlig, når det gælder bunker af lort.
Tror du, at den notesbog er en stentavle?
Hvad siger det her om livet?
Må man samles og fortælle historier, som bryder samtlige naturlove-
-bare for at klare sig gennem dagen?
-Hvad siger det om din virkelighed? -Når du begynder på det her...
...lyder du panikslagen.
Mener du, det er ét stort blufnummer? Tager alle de folk fejl?
Ja. Sådan har det været, siden én abe så på solen og sagde til den anden:
"Han sagde, at du skal give mig din andel."
Folk er så forbandet svage-
-at de hellere vil kaste en mønt i en ønskebrønd end at købe middag.
Jesus Kristus, dine arme åbnede og lukkede!
Mit livs ekko kan ikke rumme dine sandheder!
Du bevæger fjeren i asken og rører bladet med dens flamme!
Overføring af frygt og selvforagt til et autoritært kar.
Katarsis. Han absorberer deres frygt med sin fortælling.
Han er effektiv i proportion med den vished, han kan udstråle.
Visse lingvistiske antropologer anser religion for er et sprogvirus-
-som ændrer baner i hjernen og sløver kritisk tænkning.
Jeg bruger ikke så fine ord som du-
-men for en, der ikke ser nogen mening i eksistens-
-taler du forfærdelig meget om den.
Og du lyder stadig panikslagen.
I det mindste skynder jeg mig ikke til et rødt lys.
Vi har alle, hvad jeg kalder en "livsfælde."
En genetisk vished om, at tingene vil forandre sig.
At man vil flytte til en anden by og møde ens livslange venner.
At man forelsker sig og bliver "realiseret."
Realisering og afslutning... Hvad fanden det så end betyder.
Det er som tomme glas til alt det lort.
Intet bliver nogensinde realiseret. Ikke før den endelige slutning.
Og "afslutning"... Nej.
Intet er nogensinde slut.
Pastor Theriot, genkender De denne pige?
Jeg er ikke sikker. Tak, fordi I kom.
-Jeg har lyst til at sige, det er... -Tak.
Jeg husker ikke navnet. Hun kom regelmæssigt, da vi var i Eunice.
Men jeg er ikke sikker. Vi er flyttet rundt siden da.
Ja, vi mødte hende i Eunice. Tina kender hende måske.
Hvor længe var I i Eunice?
Et halvt år. Vi lejede os billigt ind hos en enke.
-Vi rejste, da den brændte ned. -Ved I, hvordan det gik til?
Jeres folk sagde, det var hærværk.
En af enkens sønner ville måske af med os.
-Men vi går videre og dømmer ingen. -Jeg finder Tina.
God prædiken. Hvor længe har De gjort det?
Næsten 20 år. Vi har haft "Friends of Christ" de sidste otte.
-Tilhørte De en kirke før det? -Uafhængig evangelisk.
Jeg læste hos Billy Lee Tuttle på hans skole i Baton Rouge.
Hvem malede vægmaleriet i kirken i Eunice?
Børnene i menigheden malede det.
Undskyld, men er der sket den pige noget?
Må vi se en liste over Deres personale, Mr Theriot?
-Så du hende sammen med nogen? -Var der ikke en den der dag?
-Den høje mand... -Jeg ved ikke, om de var sammen.
Kan De beskrive ham?
Jeg så dem bare tale sammen. Jeg var ikke tæt på.
Han lænede sig frem og talte med hende.
Han havde et sært ansigt. Huden var blank omkring hans kæbe.
Som en brandskade?
-Tog hun derfra sammen med ham? -Ja, måske.
Anholdt i '89 for at blotte sig. I isolation efter et bandesammenstød.
-Skriv det ud, tak. -Forstået.
-Var alt i orden? -I det store hele.
Burt, du sad to år i Angola for at have blottet dig.
Du onanerede uden for en skole.
De gav mig dårlig medicin. Jeg vidste det ikke. Jeg har betalt for det.
Jeg har betalt for det...
Kan han redegøre for, hvor han var mellem 25. december og 3. januar?
Fra jul til nytår var vi i New Roads. Der burde være mange vidner.
-Der dukkede en del op der. -En del...
Hvad er det, De tror, der er sket, kommissær?
Nogen dræbte den pige og gjorde et stor nummer ud af det.
Han efterlod et maleri af gerningsstedet i jeres gamle kirke.
"Jeg er Opstandelsen og Livet. Den, som tror på mig..."
Blev hun voldtaget?
Hvorfor spørger De om det?
Hvis De taler med Burt alene...
...vil De nok blive overbevist om hans uskyld.
-Så gør vi det. -Burt, følg med kommissæren.
Den ontologiske vildfarelse om lyset for enden af tunnelen-
-det er, hvad prædikanten sælger. Lige som en psykolog.
Prædikanten opmuntrer folks kapacitet for vrangforestillinger-
-og fortæller dem så, at det er en dyd.
Det kan man altid tjene penge på.
Det er så desperat en ide om berettigelse, ikke sandt?
"Det må da alt sammen være til mig."
"Mig, mig, mig."
"Jeg er så forbandet vigtig."
"Jeg er så forbandet vigtig, ikke sandt?"
-Rend mig! -Undskyld os et øjeblik.
Jeg gør dig ikke noget ondt.
-Medfølelse er etik. -Ja, det er.
Jeg tjekkede dem alle. Alle er rene undtaget Burt.
Det kunne være en retarderets værk.
Han betaler for det, skammer sig og overreagerer.
Og forsøger så at godtgøre handlingen.
-Ikke dårligt, Marty. -Jeg nåede helt frem uden din hjælp.
Men det er ikke ham. Han sad inde i to år for at spille den af.
-Han burde have været på psyk. -Og den anden halvdel?
Angola. Nogle bandefolk hoppede på ham i badet.
De skar hans kugler af med et barberblad. De var sjuskede.
-Men alligevel... -Jeg gik til ham.
Han sked i bukserne. Bogstavelig talt.
Vi kan lade en patrulje overvåge stedet, men...
Vi bør nok gå videre med den høje mand.
Det kan være ingenting. En kastede det op, og den anden greb det.
Nej, Burt vidste det. Han så ham også.
Det her og Marie Fontenot... Lange var helt sikkert ikke hans første.
Brødre, vil I hjælpe dem fri?
Vi har ikke matchet nogen signatur.
En fyr i FBIs database anvendte kroner og en anden horn.
-Han sidder inde på livstid. -Så tog vi fejl af signaturen.
Vi ved ikke, om der er nogen forbindelse til Marie Fontenot.
Nej, men fletværket og symbolikken...
Der er en kulturel betydning.
Han ville have os til at finde det her. Han viste sig.
Sukkerrørsmarken er hans scene.
Så kom med et forslag. Har vi intet, giver de det til specialstyrken.
Nogen har overset noget. Vi må gå tilbage-
-og tjekke alle mord i delstaten de sidste fem år. Vi begynder der.
Vi har ikke tid til det.
For fanden... Jeg har bemærket, at du har tendens til at være nærsynet.
Tunnelsyn ødelægger efterforskninger. Det forvrider beviserne.
Du er besat.
Det er du også, bare ikke af jobbet.
Ikke jeg. Jeg holder tingene i balance. Adskilt.
Jeg kan drikke en øl uden at behøve 20.
Folk, som ikke formår at føle skyld, morer sig som regel.
Jeg forsøger ikke at være for hård mod mig selv.
Hvor storsindet af dig...
-Ved du, hvad forskellen på os er? -Ja, fornægtelse.
Forskellen er, at jeg kan se forskel på en ide og et faktum.
Du kan ikke indrømme tvivl. Det lyder som fornægtelse i mine ører.
Det tvivler jeg på.
Vi efterlyser høje mænd med ar i ansigtet.
Og tjekker hospitaler for patienter, der passer.
Så Cohle forsøgte at holde det fra specialstyrken?
Tror du, at han prøvede at styre tingene i sin retning?
Nej, vi fulgte sagen, hvor den førte os hen.
Men I fulgte den. Hans seriemorderteori.
På trods af hans arrogance havde han ret.
Det var jo sådan, vi fangede ham.
-Men jeg kan lide det sådan. Stabilt. -Pjat.
Jeg gjorde alt det vigtige. Det er bare sådan, det er.
Ting ændrer sig. Man beholder noget og efterlader resten.
-Folk bliver bedre. -Det er lige det.
-Jeg tror, jeg er bedre. -Virkelig?
Tro mig.
Du tror måske, du foretrækker det, fordi du er vant til det.
Dit liv tilpasser sig dig. Du behøver ikke at frygte at miste noget.
De andre fyre, jeg talte om, anskaffer sig en hund eller en fisk.
Man begynder med det og lever med det.
Du kunne vel finde en sygeplejerske til mig. Så kan jeg få gode stoffer.
Det ville være en god begyndelse.
-Far! -Hej, unger.
-Hej, skat. -Hvordan går det, Marty?
-Hvad sker der, Rust? -Han kom med græsslåmaskinen.
-Har du slået mit græs? -Det trængte til det.
-Som tak for lån. -Vi har etouffee.
Jeg prøver at få Rust til at blive.
Ja? Bliv til middag, Rust.
Nej, jeg må nok af sted.
-Tak for teen, Maggie. -Det er jeg ked af at høre.
-Vi ses på mandag. -Jeg følger dig ud.
Vent!
-Hvad? -Hvad fanden har du gang i?
-Når jeg ikke er her? -Jeg afleverede græsslåmaskinen.
Du ved, hvad jeg mener. Slår du mit græs?
Hvad tror du, jeg laver her?
Hvad er vores problem? Du og jeg?
Intet problem. Jeg vil bare ikke have, at du slår mit græs.
Jeg kan lide at slå mit græs.
-Var det dit hold, far? -Ja, skat. Vi vil have, at de vinder.
Audrey...
Mor og jeg vil gerne tale med dig om de tegninger, du tegnede i skolen.
-Gå på værelset, Mace. -Hvorfor?
Fordi jeg sagde det. Af sted.
Af sted. Løb.
Du skal ikke blive ked af det, skat. Vi vil bare tale med dig.
Hvor har du set det før? Hvorfor tegnede du det?
Fordi de andre piger kunne lide det og syntes, det var sjovt.
Men hvor fik du ideen fra?
-Pigerne sagde, jeg ikke turde. -Åh, gud.
Det gør folk kede af det, Audrey. Det er grimt.
Det gør noget, der burde være godt, grimt.
Undskyld...
Det gør ikke noget.
Det gør ikke noget, skat.
Jeg siger ikke, at jeg ved bedst, men ved I, hvad det vil sige at være far?
Det betyder, at man har ansvar for andre mennesker.
Man er ansvarlig for deres liv.
Efter et vist punkt findes der en tomhed i ansvar.
Er det så meget, du bekymrer dig?
Nej, men jeg ved ikke, hvad det skal tjene at se mere på dem.
Det er hende, jeg er bekymret for.
Hun prøver bare at få de andre pigers opmærksomhed.
-Hvordan kender de allerede til det? -Piger ved det altid før drenge.
-Hvordan kan det være? -Fordi de er nødt til det.
Hør på mig. Hun er tilbagetrukken.
Hun spørger efter dig og vil vide, hvorfor du arbejder så meget nu.
Det bør blive mindre. Specialstyrken overtager sagen.
Så vil jeg være mere hjemme.
I sidste uge...
Det er jeg ked af. Jeg burde have trukket mig, når vi hyggede os.
Stop mig ikke. Tal.
Jeg er tæt på, Marty. Hører du mig?
-Jeg er tæt på. -De tager sagen fra os.
Så vil jeg være mere hjemme, og vi kan gøre ting.
Hvorfor er der så meget afstand mellem os?
-Jeg ved ikke, hvad du mener. -Jo, men du vil ikke sige noget.
Det er det, jeg mener. Det seneste år har du været som en tvær teenager.
Jeg prøver at være din ven, Marty.
Jeg er bare ikke god til...
...at udtrykke mig. Folk ændrer sig. Nogle gange ikke så længe...
Og her tror jeg, at folk slet ikke ændrer sig. Ikke inderst inde.
Jeg prøver at huske ting, fordi det føles, som om jeg burde.
Hvordan du var før. Men jeg er træt af at prøve at huske.
En del af det her... Jeg mener ikke den del, som kun er min skyld...
...men en del af det er bare livet.
Vi plejede at tilbringe hele weekender på mit værelse.
Det er ikke det. Selvfølgelig knalder vi ikke som 19-årige.
Du vil have lave forventninger.
Du har lagt et tag over dit liv, fordi du ikke vil ændre dig.
Du var så meget klogere, da jeg mødte dig. Ved du det?
Jeg er ked af det, Maggie. Jeg er ked af det hele.
At jeg ikke er nærværende, og at jeg tager det hele for givet.
Hvad har du lavet, Marty?
Jeg...
Arbejde, hjem, sager...
Jeg er bare...
Jeg får en fornemmelse af...
Jeg kan se 40.
Jeg er som den der prærieulv i tegnefilmene.
Som om jeg løber ud over en klippe. Hvis jeg ikke ser ned...
...og bliver ved at løbe, så klarer jeg mig måske.
Men...
...jeg tror, jeg er helt smadret.
Det er du.
Det er du virkelig.
Marty?
Hvor om alt er... Vi hev nogle hospitalspatienter ind.
Høje, arrede, sexforbrydere... En fyr begik indbrud-
-og måtte spille den af, før han kunne forlade stedet.
Ja... Vi arbejdede meget i forhørslokalet.
Hvem af jer er manden i kassen?
Dig, ikke sandt?
Jeg var selv ret god derinde. Ikke så god som Rust...
Jeg ved det. Jeg kan se det på dig.
Du er ikke ond. Det er ikke dig.
Der er en byrde, der har sat krogen i dit hjerte og din sjæl.
Det, du gjorde, er ikke din skyld. Det er det ikke.
Du blev trukket ned på bunden af den byrde.
Den samme byrde, der holdte dig tilbage på arbejdet og i skolen.
Den samme byrde, der ikke lod dig have en mor.
Jeg ved disse ting, Chris.
Jeg er svag... Jeg er syg.
Jeg går ind i husene, og jeg kan ikke gå, før jeg kommer i skufferne.
Hør på mig.
Du har en udvej, og det er via Guds nåde.
Du er blot, som Herren skabte dig.
Du er ikke defekt.
Vi, du, jeg, folk... Vi vælger ikke vores følelser.
Der er nåde i denne verden og tilgivelse for alle.
-Men man må bede om den. -Det gør jeg. Jeg vil have den.
Jeg beder...
Sig bare, hvad jeg skal sige. Jeg vil tilstå.
Jeg vil tilstå...
Undskyld.
Din forhørsstatistik er virkelig noget for sig.
-Har du nogle tips? -Jeg fandt det aldrig så svært.
Man behøver bare at se på folk og tænke som dem.
Se deres negative formåen.
Det er vel en færdighed, men for det meste behøver man end ikke det.
Man ser dem bare i øjnene, og der er hele historien.
Alle bærer deres sult og deres plager.
Man må bare være ærlig om, hvad der kan foregå heroppe.
I det aflåste rum.
Men jeg er elendig til kortspil.
Mens vi forhørte tyve og brandofre-
-besluttede jeg mig for at få det bedste ud af søvnløsheden.
Mennesker...
Jeg har set afslutningen på tusinder af liv. Unge, gamle...
Hver af dem er så sikker på sin ægthed.
At deres sanseoplevelser udgjorde et unikt individ-
-med formål og mening.
De er så sikre på, at de var mere end en biologisk marionet.
Men sandheden vil frem. Alle ser, at når trådene er klippet af-
-falder vi alle.
-Maggie siger, at han er genert. -Det ville jeg ikke påstå.
-Han siger, hvad han mener. -Det var ikke det, jeg mente.
Hans personlighed. Han er nervøs.
Nærmere intens. Indadvendt.
Ikke en fyldebøtte mere. Den sidste strisser...
-Steve havde det svært. -Han kastede op i mit skød.
Spekuler ikke på det. Udfordringen bliver at få ham tæt på dit skød.
Hej. Når man taler om solen...
-Hej, Rust. -Martin. Hej, Maggie.
-Det her er Jennifer. -Rart at møde dig.
Gik du herhen?
Nej, tak.
Nej?
Godt så...
Lige da jeg troede, han ikke kunne blive mere sær... Han smager farver.
-Hvad er "synæstesi?" -Synæstesi.
Det er en fejlkobling af synaptiske modtagere og udløsere.
Basiske farver og visse metaller. Det er en slags overfølsomhed.
En sans udløser en anden sans.
Nogle gange ser jeg en farve og får en smag i munden.
En berøring, tekstur eller duft får mig til at høre en tone.
Det har jeg hørt om. Det kan være en bivirkning ved statiner.
Når noget føles godt, føles det så dobbelt så godt?
På to forskellige måder?
Det kan det...
-Servitricen kommer med dem, skat. -Hvorfor vente? Jeg kommer straks.
En genopfyldning og to rom.
Kan jeg få en øl til? Tak.
-Hvad har du gang i? -Hvad ser det ud som?
Jeg er på date. Er du ikke det?
Har du tænkt dig at gå hjem med den fyr?
Det rager ikke dig. Knalder du med din kone?
Hvad vil du have mig til? Prøver du at tale om skilsmisse?
Jeg vil ikke giftes med dig. Det er hele pointen.
-Det er bare slut. -Nej, det er ikke.
Kom her og drik et shot med mig.
Jeg kom her ikke bare for at drikke.
-Lad mig lige stille den her fra mig. -Det kan blive sjovt.
-Hvad er der? -Ikke noget.
Jeg syntes, jeg så en fyr, der skulle sidde i fængsel.
-Hvordan er der i Alaska? -Der er smukt.
Det er ikke Paris, men der er rent og friskt.
-Har du været i Paris? -I en måned.
Hvad lavede du der?
For det meste drak jeg mig fuld foran Notre Dame.
Hver afdød krop er så sikker på, at den var mere-
-end summen af sine drifter.
Al den meningsløse snurren...
Trætte sind, kollisioner af begær og uvidenhed.
I spurgte om forhøret. Vil I høre sandheden?
Det tog mig aldrig over ti minutter at se, om de var skyldige eller ej.
Hvor længe tager det jer?
Rust brugte meget af sin fritid på at tjekke op på lig. Flere uger.
-Coonhound i et tidligere liv... -Coonhound?
Jeg mente sporhund. Alle er så forbandede dramatiske nu om dage.
Kæreste gud...
Det er fint, hvis hans teorier og jobbet udgjorde hans selvbillede.
Resten af os havde jo familier. Folk i vores liv og gode ting.
Folk giver en regler. Regler giver tingene klare rammer.
-Hold kæft! -Rend mig!
-For helvede, Marty! Gå. -Er det alt, du har at komme med?
-Gå hjem. Jeg vil ikke mere. -Er den skid her?
-Gå, eller jeg ringer efter politiet. -Hvordan tror du, det vil gå?
-Ud, Marty. Forsvind! -Hun sagde, hun var single...
-Stop! -Hun sagde, hun var single!
-Slikkede hun din pik? -Stop. Forsvind!
Slip ham!
Sig det, eller en fængselsbøsse vil bruge dit fjæs som kondom.
Slikkede hun din pik?
Kun lidt...
Slip ham!
Hold nu op!
Undskyld, jeg angreb dig. Det burde jeg ikke gøre.
Jeg er ikke sindssyg.
Det var derfor, jeg altid mente, at Rust havde brug for en familie.
Det sætter grænser, og grænser er gode.
-Cohle. -Rust?
-Det er mig. -Hvad er der galt?
Undskyld, men Steve Geraci sagde, han har noget og har brug for hjælp.
Jeg ringede næsten til stationen, men hvad hjælper det? De lyver.
Jeg må spørge dig direkte. Ved du, om det er sandt?
Jeg har ikke hørt noget, men det er ikke så underligt.
Geraci ville ikke ringe til mig. Han hader mig.
-Kørte du Jen hjem? -Ja, og fulgte hende til døren.
Gik du ikke med ind? Man behøver ikke forelske sig.
Nej, det ved jeg. Hun er sød og køn.
Der er trøst der. I kunne være gode sammen, hvis du gav det en chance.
Men I fyre giver ikke ting chancer. Jeg ved ikke hvorfor.
Det er fordi, vi ved, hvad vi vil...
...og vi ikke har noget imod at være alene.
Gå i seng, Maggie.
Marty kommer snart hjem. Pas på dig selv.
For helvede, tre dage i streg. Er det en ny personlig rekord?
Rend mig. Jeg lægger min første lort gennem dit soltag.
Jeg har fundet en, tror jeg. En tidligere pige.
For tre år siden, oversvømmelse i Abbeville. De fandt hende i floden.
Der står, at det var en ulykke.
Druknet, vand i lungerne. Hvordan er det ham?
Retsmedicineren sagde, skaderne skyldtes grene.
Jeg forstår ribbenene og armene, men tungebenet? Nej.
Se på snitsårene på maven. Og hun havde taget metamfetamin og LSD.
De sagde, at hun var høj og faldt i.
Se på ryggen.
-Det var som fanden. -Ja.
Hun hed Rianne Olivier, 22 år. Fra Pelican Island, 300 indbyggere.
Hendes bedstefar bor der stadig. Der er en telefon ved havnen.
-Jeg ved ikke, om jeg kan sælge det. -Vi graver i det her i to dage.
Hvis det er ham, er det en slags arketype.
Et lig i Ville Platte. En maskinist.
-Vi har et gennembrud i sagen. -Skulle I ikke give den videre?
-Hvilket gennembrud? -En bekendt har måske set morderen.
Vi følger op på det. Vi har stadig et par dage.
To dage, så er den styrkens, og I to fanger kriminelle igen.
Hører han seriemorderteorien, tager han os af sagen i ren trods.
Pelican Island er to timers kørsel væk.
Læg din hånd i Hans, og gå...
Hvilken kirke har den lære? Hverken den kristne eller katolske.
Jeg tror ikke, at liberale kan være kristne.
-Du? -Ja.
Tror du, at en mand kan elske to kvinder på samme tid?
Jeg mener, være forelsket i dem?
Jeg tror ikke, at mænd kan elske.
I det mindste ikke i ordets sande betydning.
Virkelighedens utilstrækkelighed træder altid i kraft.
Den rørledning skærer landskabet i småstykker.
Det vil ligge under vand om 30 år.
Spekulerer du nogensinde på...
-...om du er et dårligt menneske? -Nej, det gør jeg ikke, Marty.
Verden har brug for dårlige mennesker.
Vi holder de andre dårlige mennesker på afstand.
Det er ham.
Hvornår så De sidst Deres barnebarn?
Hun flyttede for fire år siden. Som sin mor.
Hendes død overraskede mig ikke.
Alle tror, de bliver noget, de ikke er. Alle har så store planer.
Havde hun en kæreste, De kendte til? En mand?
Hun var sammen mad ham Ledoux. En ældre dreng fra en skidt familie.
Hun stak af med ham. Ingen har spurgt om ham før.
De sagde bare, at hun døde i oversvømmelsen.
-Bor familien Ledoux her stadig? -En fætter eller to måske.
Det svinder hvert år. Orkanen Andrew skyllede de fleste væk herfra.
Kender De Ledoux-knægtens fulde navn?
Reggie. Reggie Ledoux.
Faren hedder Bart Ledoux. Han var på en boreplatform. Fyldebøtte.
Men jeg har hørt, at han døde.
-Hvor gik Rianne i skole? -Light of Way. Da den var åben.
Ungerne gik der eller tog bussen til Abbeville.
Staten siger, at unger skal køres to timer væk for at gå i skole.
Jeg er ikke vild med de gudsfolk, men mellem dem og regeringen...
Hvad med hendes forældre og andre slægtninge?
Faren er i handelsflåden og moren var i Californien, sidst jeg hørte.
Har du nogen af hendes ejendele?
Noget, der kan give os en ide om, hvordan hun var?
Hvad roder I i det for? Jeg fik at vide, at hun druknede.
Jeg er ingen idiot. Siger I, at hun ikke druknede?
Vi leder bare efter en mand, der måske kendte hende.
-Hvem? -Det prøver vi at finde ud af.
Han havde en lille kasse med hendes ting. Hendes sidste årbog.
Den gamle fyr viste ingen følelser. Han havde skyklapper på.
Men hvorfor beholdt han kassen?
Spurgte han sig selv om det?
Men det er vel en måde at gøre det på. Hold blikket på krabbetejnerne.
Han mindede mig lidt om Rust.
Det er en lille skole. 1. til 12. klasse.
Rianne Olivier... Der er hun i 10. klasse.
Skolen var en del af Tuttles stiftelse.
Goddag. Skolen her lukkede i '92, ikke sandt?
Det er, hvad jeg har hørt. Andrew blæste den omkuld.
De mente vel ikke, det var det værd at rydde op.
-Var De her dengang? -Nej, jeg arbejder for kommunen.
Jeg ordner flere ejendomme.
I-23.
-I-23 her. -Jeg har din information.
Reginald Ledoux. Født 13-11-60.
Kender De nogen, der gik her eller arbejdede her dengang?
Nej, jeg har kun været her et par måneder. Kommunen gav mig den.
Tak for din tid.
Hvem fanden går så langsomt?
-Hvad har du? -Informationen kom lige.
Ledoux brød sin prøveløsladelse. En droppet voldtægtssigtelse.
Men i '93 blev han anholdt i forbindelse med narkofremstilling-
-hvor de lavede metamfetamin og LSD, som Dora og Rianne var fulde af.
Han sad to år i Avoyelles. Gæt, hvem han delte celle med til sidst.
-Charlie Lange... -Du har ret her.
Jeg troede, du var blevet skør. Du er skør, bare ikke i den her sag.
-Hvor er Ledoux? -Vi får en liste med kontakter.
Han har boet på gaden, men vi finder ham.
-Det giver mening. Vi er på vej. -Til Avoyelles.
Jeg efterlyser ham på tværs af stater og ringer til US Marshals.
Jeg troede næsten, du kunne lide billeder af lig.
Jeg skal have en efterlysning på en Reginald Ledoux.
US Marshals og delstatspolitiet bedes tage ham i varetægt.
Forstået. Vi behandler det nu.
Endelig nåede vi frem til Reginald Ledoux.
Kom nu. Hvis I vil spørge, så spørg.
-Har I været i en ildkamp? -Nej.
Hvordan fanden skal I så forstå, hvad jeg taler om?
Det der sted... Jeg troede aldrig...
Det mindede mig om, når min far talte om Vietnam.
Det med junglen.
At jeg taler om, hvad der skete dengang...
...det hjælper jer ikke nu.
Det her...
Det her er, hvad jeg taler om.
Det er det, jeg mener, når jeg taler om tiden og døden.
Og meningsløsheden.
Der er større ideer. Hovedsagligt vores skyld-
-som et samfund af gensidige illusioner.
Efter 14 timers stirren på lig er dette, hvad man tænker på.
Har I nogensinde gjort det?
Man ser dem i øjnene, selv på et billede.
Uanset om de er i live eller ej. Man kan stadig læse dem.
Og ved I, hvad man ser?
De bød den velkommen.
Ikke i starten, men i det sidste øjeblik.
Der er en umiskendelig lettelse. For de var bange-
-og nu så de for første gang, hvor let det var bare at give slip.
I det sidste nanosekund så de, hvad de var.
At man selv, alt det drama, aldrig var andet-
-end et makværk af antagelser og enfoldig vilje.
Og man kan bare give slip. Man behøver ikke klamre sig fast.
At indse, at hele ens liv-
-al kærligheden, hadet, minderne og smerten var det samme.
Det var alt sammen den samme drøm. En drøm, man havde i et aflåst rum.
En drøm om at være...
...et menneske.
Og som i så mange drømme...
...er der et monster til sidst.
Trine Nørgaard www.broadcasttext.com